Camille, så kan vi køre igen!
Camille?
Camille!
Start så!
PIGEN MED DEN BLÅ CYKEL 2:3
Det er frøken Léa!
Skynd jer! Hun dør!
Tilkald doktor Blanchard.
Far ...
Hold hendes arm. Jeg giver en indsprøjtning.
Blødningen er standset. Hun klarer det.
Bare der ikke går betændelse i.
Det er et lille mirakel.
- Hvor gammel er han? - En dag.
Jeg er så træt.
Hvordan går det her?
Hvordan har du det?
Og vinmarkerne? Og hele egnen?
Den er besejret som resten af landet.
Har du hørt fra Laurent?
Hvordan skulle jeg det?
Hans forældre ...
De er hos Camilles forældre i Dakar.
Roches-Blanches er beslaglagt af tyskerne.
- Det er et kærlighedsbarn. - Det er det, når man ikke er gift.
Det er kærligheden, der tæller.
EFTERÅRET 1940
Det er forfærdeligt ...
Forstår du nu, Pierre, hvorfor du må slutte dig til os?
IKKE MERE KØD
Kan I klare jer oppe på slottet?
På slottet? Vi klarer os som alle andre.
Alle andre er ikke, hvad de var.
- Forstår De? - Nej.
Nogle franskmænd har vundet krigen og nogle har tabt den.
- Er der nogen, der har vundet? - Nu må jeg le!
Jeg respekterer tyskerne.
Tyskland er et storslået land, hvis man respekterer spillets regler.
Det er et svineheld for sådan nogle små som mig.
Nu forstår jeg betydningen af "små" ... Hvad skylder jeg Dem?
Ingenting.
I skal nok komme til at betale. I og jeres slags får jeres sag for.
Hjælp den lille stakkel!
Nej tak, Loïc. Du er bedre til at klippe.
Drengene klipper, og pigerne bærer!
- Er De sikker? - Ja.
Så stopper vi. Det er for sent.
Nej, Victor. Vi kan godt.
- Himlen er ved at blive træt. - Lad os overraske den første stjerne.
Laurent ... vores hjemegn er blevet fremmed jord.
Ikke kun, fordi her er tyske soldater.
Nederlaget er som en epidemi, der trænger ind overalt.
I hjerter, munde, øjne og ører ...
Vi mangler arbejdskraft og vi har mistet en stor del af årets høst.
Krigen ... hvilken ulykke og sorg!
Hvordan ville livet være uden?
Du sagde, den havde fremskyndet dit bryllup med Camille.
Det er egoistisk at sige, men krigen gav mig ikke tid til at tage dig.
Min kære Laurent, gud ved, om du får det her brev at læse!
Hvis en ukendt finder det, river det i stykker, -
- så skal han vide, at det var et kærlighedsbrev ...
Léa.
Menuen er den samme. Suppe, suppe ...
- Det er ikke kød, De bliver kvalt i! - Det er godt nok.
- Alle får den samme menu. - Nu må du ikke få stød, Léa!
- I er alle sammen så søde mod mig. - Sig mig, Camille ...
Lægen har sagt, at du er rask. Måske skulle du røre dig lidt.
Jeg kan ikke. Hvis bare jeg hørte fra Laurent ...
- Han ved det ikke, hans barn er født. - Man er ikke gravid i 11 måneder!
Jeg ved, hvor han er, og hvad han må udstå.
Så de småting, vi døjer med ...
Léa ...
- Hvorfor er du så hård mod Camille? - Alt det sludder, hun siger!
"I er så søde". "Hvis Laurent var her ..."
Hvis du skulle have glemt det, så er Laurent altså Camilles mand!
- Du kalder mig til orden? - Ja.
Det er et under, at De stadig har mælk ...
Sluk for radioen, Pitou.
- Gør det ondt? - Lidt.
Du skulle måske holde op med at amme. Jeg kan nok skaffe mælk på hospitalet.
- Hvor skal du hen? - På posthuset.
- Posten bliver stadig bragt ud. - Jeg gør det alligevel.
- Vil De have et glas med? - Nej, jeg skal hente post.
Den er lige bagved!
Jeg er forsinket.
Rent fysisk er jeg præcis.
- Hvordan har Deres kone det? - Hun er død.
Jeg har et brev til den unge fru d'Argilat.
- Hun bor hos jer, ikke? - Jo.
Hr. Delmas ...
- De er i forvejen mange ... - De har det godt her.
Lad, som om De er hjemme.
Camille!
Et værelse til Dem hver og en sovesal til ti af Deres mænd -
- "med faciliteter" ...
Det er svært. Vi er i forvejen mange.
- Vi er også mange. - Kan vi ...
Hvad hedder det? Verhandeln?
- Tal fransk. - Forhandle?
Nej.
Bær kufferterne ind.
Min elskede.
Jeg er i Westphalenhof, en krigsfangelejr i Pommern.
Vi har fået lov til at skrive ét brev.Og ikke for meget.
- Så jeg vejer mine ord ... - Ikke så højt.
Jeg tænker på dig. På dig og vores lille barn.
Jeg håber, han aldrig skal se, hvad jeg har set.
Folk skal vide, at vi har kæmpet. Vi flygtede ikke.
Når jeg prøver at sove, hører jeg de sange for mig, du synger for ham.
Sig til Léa, at jeg også tænker på hende.
Jeg kysser dine hænder, din mund ...
Léa?
En herre. François Tavernier.
Hvor er han?
Hvor er De? Vi har lige fået brev fra Laurent.
Han er i live. Ja ...
Ja ... så siger vi det.
Endelig! De er blevet yngre.
Det er De ikke.
Sæt Dem ned, Léa.
- Hvad er det her for et sted? - En sortbørs-restaurant.
- Jeg bor oppe ovenpå. - Hvad laver De her?
Jeg spurgte om noget.
I disse tider må man vide, hvad man vil.
Og De er sikkert sulten. Jeg kan anbefale gåseleveren.
Svar mig. Hvad laver De her?
- Jeg udspionerer. - Hvem?
Alle, på må og få.
Fortæl, hvordan bilturen endte. Jeg blev ved Port-Boulet-broen.
Havde I godt vejr?
Det regnede en del og ikke kun med vand.
Der kom granater, panservogne og til sidst et lille barn.
Vi kaldte ham Laurent. Han er meget køn.
Sig ikke, han ligner Dem!
De elsker ham altså stadig. De giver ikke op.
- Aldrig. - Hvis De vidste, hvad dét vil sige.
- Hvordan klarede De Dem? - Ved hjælp af forbindelser, min skat.
- Kald mig ikke "skat". - Hvad ellers? Når jeg nu elsker Dem.
Jeg kan ikke købes. Hverken med gåselever eller en Lafite.
Jeg bestemmer selv hvornår og med hvem, jeg elsker.
Ja, skat. De bestemmer selv, at De kommer op på mit værelse.
Frøken Léa! Godaften.
Løjtnant Kramer og løjtnant Hanke ... Som bor på Montillac.
En ven ... Bernard.
- Guten Abend. - Nå, De taler tysk ...
'Kramer' er et udbredt tysk navn. Hvor kommer De fra?
- Stuttgart. Kender De den by? - Selvfølgelig.
- Neckar ... Goethes foretrukne flod. - Meget interessant.
- Godnat. - Skal De cykle op til slottet?
- Jeg følger Dem. - Nej tak.
- Har De en lygte? - Månen.
Det svin.
Døren er åben.
Kom indenfor. Glemte De at sige noget?
Ja, De er en ...!
Synes De virkelig? De smigrer mig, min søde.
Det her sted ... og tyskerne ...
Jeg væmmes.
Fordi De lige har fået en god middag. De spiste da på livet løs.
- Fordi jeg var sulten. - Nej, for sådan er De.
Fordi De er en hunulv. Derfor elsker jeg Dem.
- Cigaret? - Nej.
- Vær ikke en dårlig spiller. - Jeg spiller ikke.
Og Laurent er heller ikke et spil?
De forstår ingenting. Jeg elsker Laurent.
Lille pige, du jagter ham kun, fordi han har giftet sig med en anden.
Du har overbevist dig selv om, at han ville elske dig.
Men får du ham, vil du ikke have ham mere.
Jeg har travlt. Kør hjem.
De tror, De bare kan knipse med fingrene ...
Jeg har ikke fået sagt det hele.
Jeg lytter.
Jeg elsker dig ikke, François ...
Ti stille.
- Jeg elsker dig ikke ... - Ti stille.
VINTEREN 1940
Halt!
At flygte er ingenting.
Det er bagefter ...
Ingen mad, ingen steder at sove, angsten, kulden ...
Dage, nætter, i skjul, man farer vild ...
- Er maden god? - Hvabehar?
- Det dér ... - Nej.
- Men det gør godt at få mad. - Det er julemiddagen.
- Er det jul? - Ja, det er jul.
Er det sandt, at nogle vil kæmpe videre?
Nogle, ja.
Har du aldrig set din søn?
På et billede. Så skulle vi skifte celle.
Jeg har ikke hørt fra Camille siden. Jeg ved ikke, hvor hun er ...
Laurent, hun er stadig på Montillac.
- På Montillac? - Ja.
kærlighedens glæder
varer kun kort
kærlighedens sorger varer hele livet ...
Han havde det godt, men så ...
En fra Saint-Macaire er taget til fange.
Han skriver til sin familie og beder om ... sæbe.
Vil man hjælpe folk over demarkage-linien?
Demarkations-linien. Ja, det har jeg hørt.
Det er farligt for alle. Og tyskerne spøger ikke med den slags.
Det er mor.
Du ligner hende.
Hvem er det dér?
- Det er mig, da jeg var 5 år. - Hvem er drengen ved din side?
Det er Mathias.
Suzanne, vågn op! De har fundet Deres sparepenge!
Godaften. Undskyld ...
- Glædelig jul trods alt. - Tak.
Det bliver til et andet år.
Til babyen.
Tag den, Camille.
Tak.
Far?
Selv om der er krig, kunne vi vel tage imod den flaske af høflighed.
Jeg har savnet dig.
Camille ...
Det er ikke til at fatte. Hvor kommer du fra?
- Tyskland. - Hvordan ...?
Jeg flygtede.
Kys mig ...
Det er vores søn. Han er køn.
Han hedder det samme som dig.
Camille?
Laurent ...
Det er godt at være her.
Léa, vi må skjule ham.
Du kan være på loftet. Min far må ikke vide det.
Godmorgen.
Må jeg?
Allerede færdig?
Værsgo ...
Nej.
- Må jeg? - Ja.
Dumarteau, Dufoy, Dunan ... Ikke til at finde. Alt var lukket.
- Hos Faure mangler der to. - Det noterer jeg, kommissær.
- Og også Bergougnan. - Det noterer jeg.
Vi går derhen.
Forsyningskontrol!
Jeg forskrækkede jer vel ikke?
Må jeg se? Det hører med til mit nye ansvar.
- Det er ikke det, der morer mig mest. - Hvad morer Dem mest, hr. Fiaux?
Det er vel tilladt at købe blomster?
- Har De hørt fra Deres mand? - Stadig i Pommern.
- Han skulle løslades ... - Han er nemlig set i Bordeaux.
- Hvem var det, der sagde det ...? - Jeg har desværre ikke set ham.
Hvis De møder ham, så bed ham kontakte mig ...
Selv om vi ikke kender hinanden mere.
Hvem ryger Celtiques oppe på slottet?
- Det gør min far. - Han er kendt for at ryge cigarer ...
Han ryger cigarer for at være kendt.
Men derhjemme kender alle ham, så dér ryger han Celtiques.
På gensyn ...
Jeg taler ikke om min løn, men om Deres jord, som sygner hen.
Tilkald en ambulance.
Deres ambulance er en tank, der leverer vin til tyskerne!
Men de skal ikke skåle på sejren i min vin!
De vil betale. Vi kan få afsat lageret og redde næste års høstudbytte.
Nej, sagde jeg.
Jeg ved ikke, hvad De og Deres bror har for.
Alle ved, De ikke vil redde Montillac. Nu har jeg advaret Dem.
FORÅRET 1941
Jeg kører nu. Jeg har vagt i aften.
Det er snart hver aften. Hospitalets eneste sygeplejerske!
Jeg bestemmer ikke selv. Bagefter får jeg fri.
Jeg har vagt døgnet rundt.
Har det interesse, at vi skal sælge noget jord?
Kommer jeg måske ikke med mel, kød og tøj til alle?
- Jeg er sent på den. - Rolig. De tyske biler kører stærkt.
Og de har tilmed forkørselsret.
- Er det taletid? - Nej, jeg vil have lidt adspredelse.
Og du er min adspredelse.
Jeg havde mere plads i min barak i Westphalenhof!
Men du havde ikke mig i det der West-et-eller-andet.
Det er rigtigt.
Heller ikke Camille og min søn. Han var heroppe i går.
Det er dejligt at se ham. Forstår du ... min søn!
Ikke rigtigt ...
- Hvad vil du nu? - Jeg vil gerne gøre noget.
- Ved du, hvem de Gaulle er? - Nej.
En general.
Han ville fortsætte krigen, men regeringen foretrak våbenstilstand.
Han er i London nu og opfordrer til modstand.
Jeg lytter til hans meldinger i den engelske radio.
François sagde, at vi på forhånd havde tabt ...
- François Tavernier? - Ja.
- I to er vist blevet nære venner. - Hvem har sagt dét?
Du slipper ikke for mig ved at opdigte romancer med din kones venner.
Jeg giver aldrig afkald på dig.
Aldrig.
Som du ser ... lærer jeg at være tålmodig.
Det er dig, jeg elsker.
Du elsker også mig.
- Sig det. - Jeg indrømmer det aldrig.
Ved at sige dét har du netop indrømmet det.
- Hvor skal De hen i søndagstøj? - Jeg er ikke i søndagshumør.
Hvad er der galt?
Deres far og jeg skulle mødes med en restauratør i Bordeaux.
Han ville købe vin af os. Men Deres far vil ruinere Montillac.
Han vil ikke sælge til tyskerne.
Men hvis han heller ikke vil sælge til franskmændene, kan vi dreje hanen om.
Ja?
- Jeg må tale med dig. - Kom indenfor, min skat.
- Hvad er der? - Hvad er der med dig?
Du og Fayard skulle til Bordeaux, men du tog ikke med.
Hvorfor overlader du det hele til sig selv?
Camille tager sig af den lille, Françoise er på hospitalet ...
Og du er væk hele dagen. Hvad foregår der?
Jeg var i Langon hos Adrien.
Du skjuler noget for mig.
Jeg er din far og skal ikke underkastes dit forhør.
Vi har solgt noget jord, vi har ikke andet end gæld ...
Jeg ...
Jeg ved, du elsker Montillac, og jeg er taknemlig for al din hjælp.
- Lad mig nu være i fred. - Jeg vil vide ...
... om du er med i modstandsbevægelsen.
Vil du ikke nok sige det?
Jeg vil dele faren med dig.
For fire måneder siden dannede vi gruppen "Jeannot".
Det er tid at gøre status.
Foreløbig har vi lavet småting. Været som bier på druen.
Laurent er vores eneste soldat og mener, vi må videre.
Lige siden Pierre bragte os sammen, har jeg følt, som Adrien sagde:
- At jeg steg op mod lyset igen. - Sådan taler jeg da ikke!
Vi kan ikke isolere os.
Vi må i kontakt med andre grupper og med London.
- London? Det er ikke lige om hjørnet. - London vil også i kontakt med os.
De har nogle agenter. En vis oberst Mayenne.
At klippe telefonledninger over og stjæle våben er godt nok, -
- men vi kan ikke forblive amatører.
Vi må fungere som en hær.
Vi indstiller møderne. Adrien færdes nogenlunde frit.
- Beskyttet af sin præstekjole. - Beskyttet ...
Han holder mandtal over grupperne og er vores faste bindeled:
- Vi skal skrifte to gange om ugen. - Så må vi jo finde på nogle synder.
Undskyld ...
Der skal sendes beskeder og kodede informationer fra gruppe til gruppe.
Vi skal bruge kurerer. Laurent er efterlyst, så han kan ikke.
- Og jeg er for kendt på egnen. - Jeg kan godt.
- Og jeg. - Så har vi to kurerer.
Tre.
- Hvad mener du? - Tre kurerer.
Tre kurerer, den ene en ung pige. Vedtaget.
Husk nu, at I intet må røbe, heller ikke til familien.
Alle er udsatte.
Her er London.
Premierminister Winston Churchill taler til franskmændene:
Franskmænd! Jeg taler til Dem -
- fra London, som nu er en by i ruiner ...
Undskyld ... Jeg skulle lige have et glas vand.
Der er så travlt på ejendommen, at jeg ikke har haft tid til at spise middag.
Spis endelig. De er i Deres eget hjem.
Det er svært at sige ...
Men jeg beundrer Dem, hr. Delmas.
- Godnat. - Godnat.
Er der mere, De ønsker?
Undskyld, nej.
Jeg syntes, jeg hørte en lyd. Som en radio.
En radio?
Nej, det er rotterne, der piber. De leder efter mad som alle andre.
- Men de kan ingenting finde. - Som alle andre ...
- Godnat. - Godnat.
Skynd Dem, monsieur!
Hr. Delmas ...
- Vi skal ransage huset. - Ransage huset?
Goddag, Fiaux. De kunne da have ringet.
Vi leder efter en person.
Vi gennemsøger huset. Alle går tilbage til deres værelser.
Ingen skjuler sig her. Hvad er det for snak!
- En undsluppet skjuler sig her. - Rolig, Fiaux.
"Hr." Fiaux!
Har De en skriftlig tilladelse ...?
Lad os ikke spilde tiden.
- Hvad foregår her? - Vi vil gennemsøge huset.
Vi tror, en terrorist skjuler sig her.
Som en rotte!
Værsgo, kommissær.
Lad mig.
Bare rolig. Han flyttede i nat.
Det er nok nu.
De har gennemsøgt huset og set, at her ingen er.
Underetagen er vores værelser.
Ville en terrorist skjule sig i en tysk officers værelse?
- Vi har oplysninger ... - Jeg sagde stop.
Hr. Fiaux! Kaptajn Kramer sagde stop.
- Har De en skriftlig tilladelse? - Nej.
- Inden vi får jagttegn, er vildtet ... - Farvel!
Tak. De opførte Dem som en sand gentleman.
Undlad at bruge engelske ord i disse tider. Vil De ikke nok?
- Pokkers! - Hvad er der?
Der er arresteret én til fra Racine-gruppen.
Der er møde på Maillacs gård i aften i Saint-Julien. Jeg må derud.
Er du vanvittig! Hvis du bliver taget, bliver du skudt.
- Hvordan vil du komme derhen? - På cykel.
- Jeg tager med. - Nej, det er for langt.
Bliv hos din far og Camille.
Sig nu ja.
Jeg siger nej.
Er du uskadt, Léa?
Ja, og du?
Kan du huske da jeg blev 18 år?
Til min fødselsdag?
Vi kørte galt med bilen, og du sagde: "Er du uskadt, Léa?"
Selvfølgelig kan jeg huske det.
Og da vi kyssede hinanden ...
Det første kys.
- Det sidste ... - Indtil i dag.
Jeg elsker dig.
Jeg har savnet dig så meget.
Du er min elskede.
Du må ikke, Léa ...
- Du må ikke pine mig mere. - Piner jeg dig?
Du godeste ...
Skynd dig. De andre venter på mig.
De mejer dem ned ...
Vi kan ingenting gøre.
- Hvad laver du? - Det regnskab, du ikke har tid til.
Jeg kan alligevel ikke sove.
Jeg tænker hele tiden ... på Laurent.
Og også på dig. Det er gået op for mig ...
At hvad?
Du, din far og Laurent ...
Det, I gør ...
Jeg føler mig ...
... til ingen nytte.
Hvad er der i vejen?
Jeg er træt.
- Hold op med at se sådan på mig. - Jeg ser ikke på dig.
Ikke mere.
Hvorfor?
Hvorfor os?
Du må forstå, min elskede ...
Der er krig. Vi er fjender.
Hvorfor var din far ikke på stationen?
FORÅRET 1942
- Det var midt om natten. - Så var det et held, jeg kom forbi.
- Tak, hr. Fiaux. - Kald mig Régis.
Det er egentlig Laval, du skal takke.
Han fandt på "afløsningen".
Uden den havde du stadig hugget skærver i din fangelejr.
Er fædrelandet ikke smukt, Mathias?
Når du vender tilbage til din arbejdsgiver ...
- Så sig ikke noget. - Hvordan ...?
Efter den katastrofale høst i '40 er der sket det, der er værre.
Hans bankaktier ...
Han har måttet belåne slottet og sælge skoven.
- Det kan da ikke passe. - Jo.
- Og Léa? - Léa ...
- Hvad er der med hende? - Hun cykler meget.
- Nogle siger, hun tit farer vild. - Hvorfor så gådefuld?
Stik ikke i træskoene igen deroppe. Kom herned og få støvler med mere.
Jeg er ikke spor gådefuld.
Léa!
Mathias ... Du er kommet tilbage.
Hvor er du smuk. Det havde jeg glemt ...
Hvordan går det her?
- Ikke særlig godt? - Rigtigt.
Det går ikke særlig godt.
Tyskerne er ikke mere vores fjender.
De har vundet krigen. Marskalen siger ...
- Marskalen? - Ved du, hvem det er?
Jeg har hørt om ham.
Hør her, Léa ...
Hvis der er problemer på Montillac, pengeproblemer ...
- Hvad så? - Så er der måske en løsning.
Min far har penge. Slet ikke så få.
Han har lagt til side til den dag, jeg gifter mig.
Det er dine penge.
- Men hvis ... - Hvis hvad?
Forstår du ...
Hvis vi giftede os ...
Dét var måske en løsning. Montillac er vi fælles om.
Ti stille, Mathias.
Montillac tilhører min far. Du kan ikke gøre krav på det.
- Og vi to ... - Du ved, jeg elsker dig Léa.
Jeg elsker dig.
Men jeg vil aldrig giftes med dig.
Ved du hvorfor?
Fordi jeg ikke elsker dig.
Jeg holder virkelig meget af dig.
Men jeg elsker dig ikke.
- Nu tager de til østfronten. - Hitler sender dem ud at rejse.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige ...
På gensyn, farvel, tak ...
Man må bare sige, det er en skam.
Det er bedst ikke at sige noget. Det er en tid med restriktioner.
Vi mangler ord ligesom alt andet.
- Hvad går der af dig? - Kan vi tale sammen på dit kontor?
Det er uværdigt!
Uværdigt? For hvem?
For dig?
Det er ikke uværdigt for ham eller mig.
For vi elsker hinanden.
Det er ikke uværdigt at elske hinanden.
- Det er vores fjende! - Ikke min.
- Vi er i krig! - Jeg ved det.
Han er far til mit barn.
Vidste du det?
Ja.
- Ved den ... mand det? - Nej.
- Du kan ikke blive her. - Hvor skal hun tage hen?
- Til tanterne. - I Paris?
Léa ...
Kom ...
Jeg elsker dig.
Han er hæderlig. Han siger ikke et ord til nogen.
Vi stoler på ham, Aristide. Sig det til ham.
Jeg har meget at fortælle. De sidste måneder har været effektive.
Takket være Adrien og Aristides bror har vi fået kontakt til 30 grupper.
Hélène har afværget en tragedie.
Hun hørte én prale med mandens bedrifter.
En del af himlen er med os. De sender fly til os.
Fly?
Fra London. Med mænd, våben og beskeder.
For at forstå de beskeder, de ordrer, skal vi hente en pakke.
- En pakke, med beskeder ...? - På en måde, ja.
- Det er en radio, Anatole. - Dem er der masser af her.
Vi får ikke noget ud af at høre "Den blå abe skal plukke kirsebær".
- Det er ikke den samme radio. - Hvem kan tage til Paris?
Jeg skal tale med min fars eksekutor.
- Hvor bor han? - I Versailles. Advokat Mandelbaum.
Mandelbaum? Jeg er bange for, han ikke kan tage imod os.
- Hvad med mig? - Dig?
Ja, mig ...
Jeg tager til Paris.
- Til Paris? - Jeg vil besøge din datter Françoise.
Vi lader Dem ikke løbe den risiko.
Jeg har kendt Léa hele livet. Hun er ikke med os for bare at opvarte os.
- Léa! - Hvad laver du her, Mathias?
- Jeg kom forbi. Hvor skal du hen? - Til Paris. Til min søster.
Jeg har gemt det her lige siden ... Har du tænkt over det?
Ja. Vær nu ikke barnlig.
- Luk det op. - Jeg kan ikke.
Så gør jeg det.
Det var min mors.
- Det gør mig ondt ... - At du gør mig ondt?
Jeg elsker dig ikke, Mathias.
Om jeg så går med til at være din kone, kan du aldrig være min mand.
Ødelæg nu ikke det hele.
- Farvel. - Léa ...
- Så er vi vist klar. - Det var på tide.
Det er længe siden, vi har brugt det.
Klar ... kaninen!
Om igen. Han grinede ikke.
Godt, du opkaldte ham efter far.
Fingrene væk!
- Hvad med hans far? - Jeg har fået et brev. Vil du se det?
- Ved han det? - Ja, selvfølgelig.
Kaninen!
- Hvad venter du på? - Han smiler ikke.
- Du forskrækker ham jo! - Tag kaninen.
Lad mig tage billedet.
Telefon. Tager du den, skat?
Hallo?
Ja, det er mig, hendes søster Marie-Hélène.
Ja, ja ...
Ja, hvor?
På gensyn.
Mor ...
Léa, jeg har en overraskelse til Dem.
- Hvem har fortalt, jeg var i Paris? - En fælles ven. Og dog ...
Skal vi sige Viviane Romance? Eller Ginette Leclerc?
Hvorfor er de her?
Nogle er stærke, andre er svage.
- Hvorfor er De her, Raphaël? - For at spise og se mig omkring.
- Jeg går nu. - Nej, jeg har en overraskelse.
- Jeg har det ikke så godt ... - Jo, De skal hilse på Rudi.
Han spiller på sin charme. Se ham ... med sin monokel.
General von Foleïn. Jeg kalder ham von Fräulein.
General von Foleïn og Rudi Schumeister ...
Det er mig en fornøjelse.
Delphine, min eneste kærlighed og desværre uigenkaldelig.
Undskyld, jeg gør skår i konversationen.
Men hvordan staver De Deres navn, hr. Mahl? Med eller uden 'h'?
Med 'h' som i 'hetz'.
Jeg kendte nemlig en jødisk boghandler i Düsseldorf, Abraham Mahl.
- Går De med jødestjerne? - To stjerner. Kig engang ...
I mine øjne.
- Raphaël! - Dér har vi overraskelsen.
Raphaël Mahl, Frau Leipzig ...
- Har De det godt? - Fint.
Dét er jo Léa ...
Léa?
Hvor skal hun hen?
- Léa, det er jo mig ... - Vil De arrestere mig?
Jeg forstår ikke tysk.
Slip mig!
Så, rolig ... Nu kan vi snakke sammen.
Hvorfra vidste De, jeg var i Paris? Har De sendt Raphaël?
Jeg interesserer mig for Dem.
Hvad laver De her?
Jeg er en ven af Alice Epting. Her er mit kort.
Undskyld.
Fortæl mig, hvordan det går. Camille?
Hun bor på Montillac med sit barn. Han er 2 år.
Laurent?
Ham har vi ikke hørt fra.
- Og hva med Léa? - Léa ...
Og De? Bortset fra at nyde livet med de tyske kvinder ...
- Fortæl. - Jeg har det godt.
Hvad angår de tyske kvinder, så husk: Skinnet kan bedrage.
Jeg forstår ikke noget mere.
Hvem er De?
Jeg skal nok fortælle dig det hele.
Det lover jeg.
Sarah Mülstein er blevet arresteret.
Sarah?
Måske kan nogen her fortælle, hvor hun er.
Jeg må tale med hende.
Jeg har sådan savnet dig.
Farvel, lille baby. Vi ses snart.
Jeg har givet dig paté med og en god flaske vin.
- Hvorfor vil den taske ikke gå op? - Nej ...!
Den er propfuld. Derfor.
Hvem er det?
Luk mig ind ...
- Raphaël ... hvad er der i vejen? - Kan De skjule mig?
Raphaël Mahl, en ven ...
- Kan De skjule mig? Bare nogle timer. - Vi har ikke noget skjulested.
De bløder ...
Nu griner De ... jeg var ved at stryge hovedpudebetræk ...
Så ringer telefonen ... Og det er François.
François Tavernier advarede mig. Gestapo var i gaden.
De gik ind i ejendommen, og jeg blev så bange ...
- Jeg faldt ned ad køkkentrappen ... - Kom og sæt Dem.
Min niece er sygeplejerske. Hun kan give førstehjælp.
- Du ringer til doktor Valdo. - Nej!
Det er ikke nødvendigt.
Vil De have en aperitif? Med citron eller uden noget?
Jeg vil helst have den ... uden noget.
Er De klar over ...
At falde ned ad køkkentrappen ...
Der er langt ned.
Jeg tager Dem med hjem til Bordeaux. Har De Deres papirer?
- Hvornår rejser De? - Nu.
Jeg tog ikke engang mine toiletting med ...
Tror De, at en ung pige som Dem -
- kunne have elsket en ung mand som mig ... dengang?
- Hvornår? - Dengang jeg var ung.
Helt sikkert.
- Hvad ved De om François? - Ingenting før i morges.
Han reddede mit liv. Han gør et virkelig godt indtryk.
Legitimationskontrol!
Må vi se Deres legitimation!
- Hvad har De i den tunge taske? - Alle mine sparepenge.
De er et godt parti!
Har De noget ild?
Han spørger vist, om det er Deres taske. Jeg ved, det ikke er det.
Vi taler desværre ikke tysk.
Det er min taske.
Det er undertøj til min søster og en radio til min far ... Gaver!
Rolig!
Ring til Otto Abetz. Kender De Otto Abetz?
Deres ambassadør i Paris ...
Otto Abetz ... Slip mig. Jeg kan selv.
Raphaël ...
Raphaël!
Far ...
- Jeg kan ikke huske, hvordan det var. - Hvad?
- Livet. - Det må du ikke sige, skat.
Livet ...
Livet vender tilbage. Det er derfor, vi kæmper.
Tror du, Raphaël kommer tilbage?
- Hvem er det? - Maurice Schumann.
Hans besked til François Mauriac. En forkortet udgave af "I er Frankrig".
Er det til mig, du skriver?
Mine forældre.
- Tænk, hvis nogen finder det! - Det er en kladde til Camille.
Hun afskriver det med stavefejl, ligesom i et fængsel.
Hun signerer det. Mine forældre vil forstå det.
Hvorfor er det ikke Camille, der kommer med aviserne?
Om det er hende eller mig ... Gør det nogen forskel?
I morgen kommer der en mand fra Toulouse med en anden sender.
Hvis jeg er rejst, så husk, han hedder "15".
Hvis du er rejst?
Jeg har fået en mission af Mayenne. Jeg tager til London.
Til London? Åh nej ...
Laurent ...
Camille!
Vent, Camille!
Gik du også i seng med ham, før vi blev gift?
- Det er aldrig sket. - Hvordan kunne du gøre det mod mig?
- Jeg sværger ved din søns liv. - Det er min søn ...
Camille! Jeg rejser.
Det er mig, der skal slås.
Hør her, Camille ... Léa og mig er hverken venskab eller kærlighed.
Det er liv.
Vi er født sammen.
Vi er som brombærbuske, som torne.
Man kan ikke skille os ad.
Men du er min kone.
Men nu skal jeg miste dig ... igen.
Det vil jeg ikke.
Undskyld. Jeg skulle aldrig have slået dig.
Jeg mistede besindelsen.
Det ville jeg også have gjort.
Du er hans kone.
Det sagde han til dig ... til os.
Er du mere rolig nu?
Han rejser i aften.
I aften?
Laurent! Det er Léa.
- Martial kommer ikke. - Er han arresteret?
Nej, han er syg.
- Hvordan fik du dét at vide? - Af Loïc.
Du er gennemblødt.
Du bliver forkølet.
Du har cyklet den lange vej ... Det er vanvid.
Ja, det er vanvid.
- Jeg kom for at sige undskyld. - Undskyld?
For det med Camille ... Undskyld.
- Farvel. - Nej ...
Ikke farvel.
Kys mig, bare én gang ...
Elsk mig, bare én nat ...
Fordi du rejser.
Man kan aldrig vide ...
Jeg elsker dig, Laurent.
Jeg elsker dig, Laurent ...
Laurent?
- Martial? - Ja, jeg kommer lidt for tidligt.
Jeg kommer.
Det passede ikke ... Det du sagde, da du kom?
Nej.
- Fik du det, du ville? - Ja.
Og dog ... det ved jeg ikke.
Farvel, Léa.
Farvel, min elskede.
Halt! Ausweis!
- Jeg er god til tysk, ikke? - Mathias! Du skræmte livet af mig.
Det var for sjov. Hvad laver du her?
Jeg kunne ikke sove. Jeg cykler en tur.
Er her ikke smukt?
Jo.
Din far, min far, vores bedsteforældre ...
De har skabt alt det.
Mine med deres hænder, dine med deres hoveder.
Jeg ved ...
... at mine hænder og mit hoved aldrig forlader det her sted.
Heller ikke mit hjerte.
- Jeg må hjem nu. - Vent ...
Kom og sæt dig.
Det var ikke et tilfældigt møde ... jeg stod og ventede på dig.
Du cykler jo tit om natten.
På din flotte blå cykel.
Jeg ved også, du har fået nye venner. Som ham jøden, vi arresterede.
- Bøssen. - Idiot.
Sådan skal du ikke sige. Din far er ruineret.
Montillac er fortabt.
- Medmindre vi to finder sammen. - Vi to?
- Jeg kan redde det hele. - Det bliver aldrig os to, Mathias.
Kys mig.
Kys mig!
Kys tjenerens søn! Kys din tjener!
Lad være, Mathias!
Jeg voldtager dig ikke, for jeg elsker dig.
Mathias!
Lad være!
Slip mig!